![]() Полезное:
Как сделать разговор полезным и приятным
Как сделать объемную звезду своими руками
Как сделать то, что делать не хочется?
Как сделать погремушку
Как сделать так чтобы женщины сами знакомились с вами
Как сделать идею коммерческой
Как сделать хорошую растяжку ног?
Как сделать наш разум здоровым?
Как сделать, чтобы люди обманывали меньше
Вопрос 4. Как сделать так, чтобы вас уважали и ценили?
Как сделать лучше себе и другим людям
Как сделать свидание интересным?
![]() Категории:
АрхитектураАстрономияБиологияГеографияГеологияИнформатикаИскусствоИсторияКулинарияКультураМаркетингМатематикаМедицинаМенеджментОхрана трудаПравоПроизводствоПсихологияРелигияСоциологияСпортТехникаФизикаФилософияХимияЭкологияЭкономикаЭлектроника
![]() |
Запальні процеси жіночих статевих органівЗапальні процеси жіночих статевих органів прийнято поділяти на неспецифічні і специфічні. До неспецифічних запалень відносять так звані ерозії, кольпіти, бартолініти та деякі інші, що виникають з багатьох причин, головними з яких є недодержання гігієнічних норм під час менструацій і статевих актів, шкірні захворювання, подразнення, потрапляння мікроорганізмів тощо. Найбільш поширеними є ерозії. Ерозія — це зміна в структурі багатошарового епітелію шийки матки. При цьому поверхня епітелію стає бугристою і може трохи кровоточити. Інколи на поверхні накопичується слизовий секрет, який згодом перетворюється на невеликі кісти. Лікування ерозій слід починати якомога раніше. Допускається застосування змащувань, вагінальних ванночок і тампонів, зроблених з не подразнювальних, в'яжучих, слабко дезінфікуючих і стимулюючих розчинів. Такими засобами є розчини протарголу (3—5 %-вий), танвінгліцерину (10 % -вий), тампони з риб'ячого жиру, синтоміцинової емульсії. До специфічних захворювань відносять особливу групу інфекційних захворювань статевих шляхів, відомих під назвою венеричні захворювання. Часто зустрічаються такі захворювання, як гонорея, сифіліс, трихомоніаз. Основними причинами їх виникнення є зараження у разі недодержання гігієнічних норм у період менструації, аборти, що робляться у на пів підпільних умовах, діагностичні вискоблювання, зловживання статевим життям, нераціональні лікувальні процедури тощо. Гонорея спричинюється збудником Neisseria honorea (гонокок), який паразитує на слизових оболонках і може проникати у товщу сполучної тканини, залози. Гонокок є виключно людським паразитом і передається під час статевого акту. Зараження через білизну, ванну трапляється рідко. На місці ураження виникає запалення, яке супроводжується набряком і виділенням гною. При цьому відчуваються сильний біль і різь у статевих органах. Хвороба ускладнюється порушенням відтоку сечі. В крові гонокок гине, тому ураження має в основному локальний характер. Інкубаційний період відсутній, але перші симптоми з'являються через 3—8 днів після зараження. Визначити гонорею можна за інтенсивним виділенням гною з сечовипускного каналу, болем під час сечовипускання. Хронічна гонорея часто ускладнюється ураженням чоловічих статевих залоз, що може спричинити безпліддя. У жінок уражуються матка і фаллопієві труби. Основним засобом лікування гонореї є застосування препаратів на основі пеніциліну. Піхва при цьому спринцюється рожевим розчином перманганату калію, фурациліном. Сучасна медицина застосовує й інші ефективні методи. Сифіліс спричинюється Tripanema polidum (блідою спірохетою), яка швидко розмножується і поширюється на тканини, розташовані поблизу. Інкубаційний період триває 4—5 тижнів, після чого на місці ураження спірохетою розвивається виразка округлої форми з блискучою поверхнею. Через кілька днів сильно збільшуються у розмірі лімфатичні вузли. Це є первинним періодом у розвитку сифілісу, який триває приблизно місяць. Внаслідок того, що хворий не відчуває болю, відсутні інші ознаки захворювання, він може вчасно не звернутися до лікаря. Тоді починається другий період, коли спірохети поширюються у тканинах, крові і лімфі. Під час перебігу другого періоду спостерігається інтоксикація організму токсинами спірохет, з'являються загальна слабкість, головний біль, біль у м'язах і суглобах, підвищується температура. Єдиною характерною ознакою сифілісу в цей період є поява рожевих плям по всьому тілу. Цей період, до речі, найнебезпечніший для оточуючих, оскільки хворий дуже заразний. Третій період характеризується тяжкими ураженнями тканин — спочатку вони проявляються як набряки, потім спостерігається змертвіння тканини і її розпад, на місці якого виникає глибокий рубець, характерний тільки для сифілісу. Такі ураження можуть з'явитися у будь-якому місці в людини. Так, у випадку ураження піднебіння голос набуває гнусавості, а ураження в місці розташування носової кістки веде до «провалювання» носа. При сифілісі тяжко уражаються кровоносні судини, особливо аорта, стінки якої втрачають еластичність і можуть розірватися. Це майже завжди призводить до миттєвої смерті. Слід зауважити, що сифіліс може передаватися не тільки шляхом статевого контакту, а й через білизну, одяг, слину, різні предмети. Хоч такі шляхи передачі сифілісу менш поширені, але цілком можливі. Лікування сифілісу надзвичайно важка справа. Чим раніше він буде виявлений, тим більше шансів на повне одужання. Трихомоніаз — захворювання, спричинене джгутиковими паразитами Trichomonas. Зараження відбувається під час статевого контакту. Інші шляхи майже виключені у зв'язку з відсутністю стійких форм цист і нездатністю їх існування у несприятливих умовах. Початок трихомоніазу виявити складно, оскільки флора піхви майже не змінюється. Далі настає друга форма захворювання, коли починаються гнійні виділення, що мають темнувато-зелений колір, неприємний гнильний запах, містять пухирці вуглекислого газу. Ця стадія може тривати від кількох тижнів до кількох місяців, а потім перейти у хронічну, яка характеризується багатьма ускладненнями. Лікування трихомоніазу передбачає такі обов'язкові умови: 1) в усіх випадках захворювання лікуванню підлягають і чоловік, і жінка, оскільки чоловік часто є носієм трихомонад; 2) лікування повинно бути загальним (з метою підвищення опірності організму) і місцевим; 3) застосовуються препарати для знищення трихомонад і усунення запалень; 4) після закінчення курсу лікування необхідний суворий контроль. Небезпечним є також захворювання на хламідійну і мікоплазмову інфекції, що у багатьох випадках призводить до безпліддя. Симптоми такого захворювання нагадують трихомоніаз, але виражені набагато слабше. Лікуванню так само підлягають і чоловік, і жінка. Ще одним поширеним захворюванням є молочниця — хвороба, спричинена грибом Monilia albicans. Молочниця зустрічається в дітей у ротовій порожнині, а у жінок — у піхві. Особливо часто молочницю виявляють у вагітних жінок. Клінічні прояви виражені у свербінні чи печії у піхві, нерідко спостерігаються набряки стінок піхви, на тлі яких видно невеличкі білі плями. Лікування полягає в орошуванні уражених місць 2—3 %-вим розчином бури чи змащуванні 10 %-вим розчином бури на гліцерині. Невагітним жінкам можна додатково рекомендувати спринцювання 3—5 %-вим розчином соди. Будь-які інфекційні захворювання небезпечні. Після їх лікування необхідний контроль одужання. Слід заборонити статеві контакти до закінчення двох найближчих менструальних циклів, під час яких проводиться бактеріологічний контроль. У разі недодержання цих правил може виникнути рецидив чи повторне інфікування, що кінець кінцем може призвести до загального порушення функцій організму і безпліддя. Безпліддя — це відсутність у жінки здатності до запліднення. Основними факторами абсолютного безпліддя вважаються ендокринні захворювання і авітамінози, аномалії та інфекційні захворювання статевих органів, аборти, чоловіче безпліддя. З метою профілактики безпліддя у шлюбі слід проводити профілактичні заходи, якомога швидше приступити до лікування різних захворювань, які можуть бути у подружжя. Велика увага повинна бути приділена попередженню чоловічого безпліддя. Наприклад, необхідно ретельно лікувати у дитинстві хвороби, які призводять до порушення процесу сперматогенезу і дають згодом від 10 до 20 % чоловічого безпліддя, своєчасно визначати і лікувати інфекційні хвороби. Їх специфіка часто буває такою, що чоловік навіть і не здогадується про наявність захворювання через відсутність симптомів. Але одночасно він може бути носієм багатьох інфекцій. Велике значення має поширення культури сексуальних стосунків, а також боротьба з абортами, які дають майже 50 % усіх ускладнень, особливо в жінок, які вагітніють уперше. Сім'я — це складена за тисячі років форма спільного життя чоловіка і жінки, що створює найоптимальніші умови для збереження їх здоров'я, народження і виховання дітей, передачі їм життєвого досвіду. Утворення сім'ї — відповідальний етап у житті кожної людини, до якого слід ретельно готуватися, зокрема дбати про здоров'я. Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування. Кожен має право на охорону здоров'я, про що записано у ст. 49 Конституції України. Саме по собі це ще не може забезпечити високий рівень здоров'я людей. Важливо виховати в собі ставлення до свого здоров'я не тільки як до особистого, а й суспільного багатства країни.
|